Sorbus intermedia, Borkhausenia intermedia, Sorbus suecica
Creative Commons erkännande, icke-kommersiell 4.0
Pohjois-Eurooppa (Etelä-Ruotsi, Bornholm, Lounais-Suomi, Baltia, Puola). Viljellään muuallakin yleisesti koristepuuna.
Nuorten versojen varret ovat harmaanruskeat ja sileät. Runko nuorena harmaa ja sileäkuorinen, vanhemmiten hilseileväksi kaarnoittuva.
Lehdet ovat 8–12 cm pitkät ja puikeat, parihalkoiset tai pariosaiset, isohampaiset. Kukattomien oksien lehdissä lehtilavan tyvellä voi joskus olla yksi erillinen lehdykkäpari. Lehden yläpinta on tummanvihreä ja alapinta kellanharmaan huopakarvan peitossa. Lehtiruoti on 2–4 cm pitkä ja karvainen ja sen kannassa on pienet, pian karisevat korvakkeet.
Kukinto on 5–15 cm leveä kerrannaishuiskilo. Tuoksuvassa, 9–12 mm leveässä kukassa on viisi valkeaa terälehteä ja viisi pientä, tyveltä yhteen kasvanutta verholehteä. Heteitä ja emilehtiä on runsaasti.
Hedelmä on munamainen tai tynnyrimäinen, kypsänä ruskeanpunainen marja (12–15 mm). Marjassa on 2–3 kelvollista siementä.
Hemiboreaaliset kalliolehdot, kallio- ja kivikkorinteet.
Kumpulan kasvitieteellisessä puutarhassa 18.9.2008, 28.4.2009, 10.6.2009 ja 3.9.2009 kuvattu kasvi (1997-0419).
Pinkka inlärningsmiljö: Trädgårdsväxter - artkännedom - Vedartade prydnadsväxter
Pinkka inlärningsmiljö: Växternas vinter - Vintergröna trädgårdsväxter
Pinkka inlärningsmiljö: Exkursion till Åland - Nåtö naturstig
North Europe (South Sweden, Bornholm, Southwestern Finland, Baltic countries, Poland). Also a common ornamental tree elsewhere too.
The stems of young shoots are gray-brown and smooth. The bole is gray and the cortex is smooth when young. The bark becomes shedding when the tree becomes older.
The leaves are 8–12 cm long and ovate, pinnately lobed or pinnatisect, and large-toothed. The leaves of non-flowering twigs can occasionally have one separate pair of leaflets at the base of the lamina. The adaxial side of the lamina is dark green, and the abaxial side is yellowish gray tomentose. The petiole is 2–4 cm long and pubescent, and there are small, caducous stipules at the base of the petiole.
The inflorescence is a 5–15 cm wide compound panicle. The fragrant, 9–12 mm wide flower bears five white petals and five sepals that are connate at the base. There are numerous stamens and carpels in the flower.
The fruit is an ovoid or barrel-shaped berry (12–15 mm) that is maroon when mature. There are two or three viable seeds in the berry.
Hemiboreal rocky herb-rich forests, rocky and blocky slopes.
Pinkka inlärningsmiljö: Exkursion till Åland - Järsö, Mariehamns stads friluftsområde
Pinkka inlärningsmiljö: - Saxifraga-Silene
Pinkka oppimisympäristö: Viikin arboretum - Suomi
Ruotsinpihlaja kasvaa tavallisesti 3-10 (15) metrin korkuiseksi suureksi pensaaksi tai pieneksi puuksi. Sen runko on harmaa ja nuorena sileä. Vanhemmiten se kaarnoittuu ja hilseilee. Ruotsinpihlajan lehdet ovat tyypillisesti 8-12 cm pitkiä ja muodoltaan puikeat, parihalkoiset tai pariosaiset. Lehden reuna on isohampainen. Väriltään lehti on yläpinnalta tummanvihreä ja alapinnalta se on kellanharmaan huopakarvan peitosssa. Kesäkuussa kukkivan ruotsinpihlajan kaksineuvoiset kukat ovat tiheinä 5-15 cm leveinä huiskilokukintoina. Kukka on valkoinen ja tuoksuva. Pölyttyneestä kukasta kehittyy kypsänä ruskeanpunainen marja, jossa on 2-3 siementä.
Ruotsinpihlaja on Suomessa alkuperäinen vain Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa ja sielläkin se on luonnonvaraisena harvinainen. Ruotsinpihlaja on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Ruotsinpihlajaa tavataan Itämeren altaan piirissä.
Ruotsinpihlaja viihtyy avoimilla ja valoisilla paikoilla, kuten rehevillä kallio- ja kivikkorinteillä ja metsänreunoissa.
Ruotsinpihlaja on suosittu koristekasvi.
Lähteet: Alanko, P., Hämet-Ahti, L., Koistinen, M., Palmén, A., & Tigerstedt, P. M. A. (1992). Suomen puu- ja pensaskasvio. Helsinki: Dendrologian seura. Rikkinen, J. (2010). Puut Ja Pensaat Suomen Luonnossa. Helsinki: Otava. Väre, H. ja Kiuru, H. (2013). Suomen puut ja pensaat. Helsinki: Metsäkustannus.
Pinkka oppimisympäristö: Viikin arboretum - Eurooppa
Pinkka oppimisympäristö: Viikin arboretum - Taksonominen kokoelma
Pinkka inlärningsmiljö: - Sagina-Symphytum
Pinkka oppimisympäristö: PBIO-178 Suomen uhanalaiset kasvit - Samolus-Zostera
Yläviistohaarainen puu tai iso pensas.
Suomessa ruotsinpihlajan levinneisyysalue kattaa Ahvenanmaan ja lounaissaariston. Yksittäispuita tai pieniä ryhmiä on eri puolilla Ahvenanmaan saaristoa, mutta vahvin keskus sijoittuu luoteiseen saaristoon Hammarlandin ja Getan kuntien alueelle. Varsinais-Suomen puolelta se tunnetaan Houtskarista, Korppoosta ja Nauvosta, mihin puuta on tosin saatettu siirtää Ahvenanmaalta. Istutettuna ruotsinpihlajaa kasvaa monin paikoin kaukana varsinaisen levinneisyysalueensa ulkopuolella. Istutuksista se saattaa levitä ja vakiintua lähiseudun metsiin, kuten on tapahtunut esimerkiksi Tampereella.
Ruotsinpihlajaa kasvaa kotoperäisenä vain Itämeren alueella. Puun yhtenäinen levinneisyys ulottuu Etelä-Ruotsista Uplannin pohjoisosiin saakka. Kasvi on yleisehkö koko Ruotsin länsirannikolla. Tanskassa sitä kasvaa vain Bornholmilla. Levinneisyysalue jatkuu Itämeren etelärannalle ja Viron länsiosiin.
Runko on sileä. Kuluvan kesän haarat ovat punaruskeita, karvaisia, kaljuuntuvia.
Lehdet ovat isoja; lapa on parihalkoinen tai -jakoinen, tyveä lukuun ottamatta sahalaitainen, alta harmaakarvainen; kukattomassa haarassa on joskus lavan tyvessä 1 lehdykkäpari.
Kukinto on 9–12 cm leveä kertotasohuiskilo. Kukat ovat pieniä, voimakastuoksuisia; verhiö ja teriö ovat 5-lehtisiä; teriö on 13–17 mm leveä, valkoinen; heteiden ponnet ovat nupussa vaaleanpunertavia, kukan auetessa pian kellertyviä.
Hedelmä on 12–15 × 8–10 mm, tynnyrimäinen, punaruskea pohjusmarja.
Kuivilla kivikkoisilla niittytöyräillä, kalliolehdoissa; myös koristepuu ja viljelykarkulainen asutuksen lähimetsissä ja -kallioilla.
Ruotsinpihlaja kuuluu Suomen harvinaisimpiin puihin, jonka kannan kehitystä on syytä seurata. Sitä kasvaa Ahvenanmaalla ainakin Lemlandissa Nåtön ja Idholmin luonnonsuojelualueilla sekä Korppoon Åvensorin hakamaana hoidetulla Natura-alueella.
Ruotsinpihlaja on hyvin tuulenkestävä ja kasvaa melko avoimessa maastossa kivisillä mäenrinteillä, kuivahkoissa lehdoissa, hakamailla, lehdesniityillä ja niittylaikkujen laitamilla. Kasvupaikkansa suhteen se on melko vaativa, maaperä on kasvupaikoilla usein runsaskalkkista. Ruotsinpihlaja on apomiktinen. Siemeniä levittävät marjoja syövät linnut. Uudistuminen vaikuttaa kuitenkin heikentyneen selvästi 1900-luvun puolivälin jälkeen ja siementaimia näkee hyvin harvoin.
Kurtto, A. 2019: Rosaceae. Retkeilykasvio. 5 p. Käsikirjoitus. Ranta, P. 2012: Teoksessa Ryttäri, T., Kalliovirta, M. & Lampinen, R. Julkaisijat Suomen ympäristökeskus ja Luonnontieteellinen keskusmuseo. Tammi. Helsinki.
Pinkka inlärningsmiljö: Tvåhjärtbladiga: Rosaceae
Pinkka oppimisympäristö: BIO-515 Etelä-Suomen putkilokasvit - Sagina-Symphytum
Pinkka inlärningsmiljö: IPS-178 Finlands hotade kärlväxtarter - Samolus-Zostera
Väre, H., Saarinen, J., Kurtto, A. & Hämet-Ahti, L. (toim.) 2021: Suomen puu- ja pensaskasvio. 3. täysin uudistettu p. – Publications of the Finnish Dendrological Society 10: 1–552 s Ranta, P. 2012: Teoksessa Ryttäri, T., Kalliovirta, M. & Lampinen, R. Julkaisijat Suomen ympäristökeskus ja Luonnontieteellinen keskusmuseo. Tammi. Helsinki.
Pinkka oppimisympäristö: Suomen puuvartiset. - Koppisiemeniset
Ruotsinpihlaja on 3–10(–19) m korkea kesävihanta puu tai iso pensas. Haarat ovat yläviistoja. kesän haara on punaruskea, karvainen, kaljuuntuva. Kärkisilmu on 7–8 mm, munanmuotoinen, silmusuomut ovat laidoilta valkokarvaisia.
Suomessa alkuperäinen Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa, joskus viljelykarkulainen.
Itämeren altaan piirissä, etenkin Etelä-Ruotsissa.
Lehdet ovat isoja, lapa on 8–12 × 5–7 cm, parihalkoinen tai -jakoinen, tyveä lukuun ottamatta sahalaitainen, alta harmaakarvainen, kukattomassa haarassa on joskus lavan tyvessä 1 lehdykkäpari.
Kukinto on kertohuiskilo, 9–12 cm leveä, voimakastuoksuinen. Teriö on 13–17 mm leveä, heteen ponsi on nupussa vaaleanpunertava, kukan auetessa pian hieman kellastuva.
Marja on 12–15 × 8–10 mm, pitkänomainen, punaruskea.
Kuivilla kivikkoisilla niittytöyräillä, kalliolehdoissa, hemiboreaalinen, lievästi mereinen.
Apomiktinen, risteymäsyntyinen laji, kantalajeina Aria edulis, Sorbus aucuparia ja Torminalis glaberrima.
Väre, H., Saarinen, J., Kurtto, A. & Hämet-Ahti, L. (toim.) 2021: Suomen puu- ja pensaskasvio. 3. täysin uudistettu p. – Publications of the Finnish Dendrological Society 10: 1–552 s.
Magnoliopsida, Rosales, Rosaceae.
Pinkka oppimisympäristö: Suomen puuvartiset. - Rosacrar (Prunus - Spiraea)