Yleinen Oulun Pohjanmaalla, melko harvinaisena muualla Perämeren rannikolla.
Kapealehtinen, löyhästi mätästävä, monivuotinen ruoho.
Juurakko on suikertava ja vankka. Varsi on pysty, täyteinen, terävästi kolmisärmäinen ja sileä.
Tyvitupet ovat tummanruskeat ja ehytlaitaiset. Lehdet ovat ruodittomat, tupelliset ja noin varren pituiset. Lehtilapa on 4–8 mm leveä, vaaleanvihreä, varhain kellastuva, himmeä, yläpinnalta sileä, alapinnalta nystyinen. Kukinnon alimman tähkän tukilehti on leveä, kukinnon pituinen tai sitä pitempi.
Kukinto on monitähkäinen. Emi- ja hedekukat ovat eri tähkissä (erilaistähkäinen). Hedetähkiä on 1–3, emitähkiä 2–6, hedetähkät ovat kukinnon latvassa, emitähkät tyvellä. Tähkät ovat 15–40 mm pitkiä, pitkäperäisiä ja nuokkuvia, ylimmät toisinaan pystyjä. Hedekukka on kolmiheteinen, emikukka kaksiluottinen, pullakon ympäröimä. Tähkäsuomut ovat suikeita, kolmisuonisia, vaaleanruskeita, kapealti kalvolaitaisia ja otakärkisiä, ota hyvin pitkä ja sahalaitainen. Pullakot ovat 3–3,5 mm pitkiä, päärynän- tai luumunmuotoisia, litteähköjä, lähes suonettomia, himmeitä ja vaaleanruskeita, suuota on hyvin lyhyt.
Hedelmä on pullakon sisällä kypsyvä pähkylä.
Merenrantaniityillä, joskus matalassa vedessä.
Viihtyy hiekka- ja hiesupohjalla.
Vihnesara voi risteytyä useiden lähisukuisten sarojen kanssa.
Sarojen kasvutapa vaihtelee yksittäisinä versoina kasvavista tiiviisti mätästäviin, monilla lajeilla on hyvin kehittynyt maavarsi, ja ne voivat muodostaa laajoja klooneja. Varsi on haaraton, lehdekäs, tav. 3-särmäinen. Lehtitupen suulla on kalvomainen kieleke. Kukinto on tähkä tai tähkämäinen, mykerömäinen tai röyhymäinen kerrannaiskukinto; osakukinnot ovat tav. tiheitä tähkiä. Kukka on tähkäsuomun suojassa, kehätön; hedekukka on 3-heteinen, emikukka pullomaisen esilehden, pullakon ympäröimä, 2- tai 3-luottinen; pullakon kärjessä on usein kapea suuota. Hedelmä on pullakon sisällä kypsyvä, litteä, 3-särmäinen tai liereä pähkylä. Risteymiä tavataan eräissä sararyhmissä suhteellisen yleisesti. Useimmiten risteymät syntyvät samaan sektioon kuuluvien lajien kesken. Risteymät ovat tav. tuntomerkeiltään kantalajiensa väliltä, kuitenkin usein näitä kookkaampia. Risteymien pullakot ovat tav. tyhjiä, eli siemeniä ei kehity. Eräissä ryhmissä risteymät ovat fertiilejä, tällöin syntyy monimutkaisia risteymien ja takaisinristeymien ryhmiä. Sarojen määritys on helpointa aloittaa alla olevalla kaavalla. 1 Kukinnossa vain 1 tähkä YKSITÄHKÄISET 1 Kukinnossa vähintään 2 tähkää >2 2 ( 1) Tähkät samanlaisia tai ainakin toisiaan suuresti muistuttavia >3 2 Tähkät erilaisia, emi- ja hedekukat pääosin eri tähkissä >4 3 ( 2) Luotteja 2; pullakot ja pähkylät tav. litteähköjä YHTÄLÄISTÄHKÄISET, 2-LUOTTISET 3 Luotteja 3; pullakot ja pähkylät 3-särmäisiä tai liereitä, tupet ja kukinnot usein voimakasvärisiä VALEYHTÄLÄISTÄHKÄISET, 3-LUOTTISET 4 ( 2) Luotteja 2; pullakot ja pähkylät litteähköjä ERILAISTÄHKÄISET, 2-LUOTTISET >Carex paleacea 4 Luotteja 3; pullakot ja pähkylät 3-särmäisiä tai liereitä ERILAISTÄHKÄISET, 3-LUOTTISET
Yleinen Oulun Pohjanmaalla, melko harvinaisena muualla Perämeren rannikolla, eteläisinnä Uudessakaalepyyssä. Vehkalahdella on tulokasesiintymä.
Fennoskandian, koillisen Pohjois-Amerikan ja Hudsonlahden rannikot.
Kapealehtinen, löyhästi mätästävä, monivuotinen korkea ruoho.
Tyvitupet ovat tummanruskeita ja ehytlaitaisia. Lehdet ovat ruodittomia, tupellisia ja noin varren pituisia. Lehtilapa on 4–8 mm leveä, vaaleanvihreä, varhain kellastuva, himmeä, yläpinnalta sileä, alapinnalta nystyinen. Kukinnon alimman tähkän tukilehti on leveä, kukinnon pituinen tai sitä pitempi.
Kukinto on monitähkäinen. Emi- ja hedekukat ovat eri tähkissä (erilaistähkäinen). Hedetähkiä on 1–3, emitähkiä 2–6, hedetähkät ovat kukinnon latvassa, emitähkät tyvellä. Tähkät ovat 15–40 mm pitkiä, pitkäperäisiä ja nuokkuvia, ylimmät toisinaan pystyjä. Hedekukka on 3-heteinen, emikukka 2-luottinen, pullakon ympäröimä. Tähkäsuomut ovat suikeita, kolmisuonisia, vaaleanruskeita, kapealti kalvolaitaisia ja otakärkisiä, ota hyvin pitkä ja sahalaitainen.
Pullakot ovat 3–3.5 mm pitkiä, päärynän- tai luumunmuotoisia, litteähköjä, lähes suonettomia, himmeitä ja vaaleanruskeita, suuota on hyvin lyhyt. Hedelmä on pullakon sisällä kypsyvä pähkylä.
Vihnesara on kosteiden merenrantaniittyjen saraikkojen luonteenomaisia lajeja Perämerellä. Se muodostaa laajojakin kasvustolaikkuja. Myös rantaniityn lampareiden ääreltä sitä löytää. Alusta on hiesuinen tai hiekkainen.
Toivonen, H. 2019: Cyperaceae. Retkeilykasvio 5. p. Käsikirjoitus.
Pinkka oppimisympäristö: PBIO-178 Suomen uhanalaiset kasvit - Carex-Cypripedium
Pinkka oppimisympäristö: BIO-514 Pohjois-Suomen putkilokasvit - Carex-Chrysosplenium
Sarojen kasvutapa vaihtelee yksittäisinä versoina kasvavista tiiviisti mätästäviin, monilla lajeilla on hyvin kehittynyt maavarsi, ja ne voivat muodostaa laajoja klooneja. Varsi on haaraton, lehdekäs, tav. kolmesärmäinen. Lehtitupen suulla on kalvomainen kieleke. Kukinto on tähkä tai tähkämäinen, mykerömäinen tai röyhymäinen kerrannaiskukinto, osakukinnot ovat tav. tiheitä tähkiä. Kukka on tähkäsuomun suojassa, kehätön, hedekukka on kolmeheteinen, emikukka pullomaisen esilehden, pullakon ympäröimä, kaksi- tai kolmeluottinen, pullakon kärjessä on usein kapea suuota. Hedelmä on pullakon sisällä kypsyvä, litteä, kolmesärmäinen tai liereä pähkylä. Risteymiä tavataan eräissä sararyhmissä suhteellisen yleisesti. Useimmiten risteymät syntyvät samaan sektioon kuuluvien lajien kesken. Risteymät ovat tav. tuntomerkeiltään kantalajiensa väliltä, kuitenkin usein näitä kookkaampia. Risteymien pullakot ovat tav. tyhjiä, eli siemeniä ei kehity. Eräissä ryhmissä risteymät ovat fertiilejä, tällöin syntyy monimutkaisia risteymien ja takaisinristeymien ryhmiä. Sarojen määritys on helpointa aloittaa alla olevalla kaavalla. 1 Kukinnossa vain yksi tähkä YKSITÄHKÄISET 1 Kukinnossa vähintään kaksi tähkää >2 2 ( 1) Tähkät samanlaisia tai ainakin toisiaan suuresti muistuttavia >3 2 Tähkät erilaisia, emi- ja hedekukat pääosin eri tähkissä >4 3 ( 2) Luotteja kaksi, pullakot ja pähkylät tav. litteähköjä YHTÄLÄISTÄHKÄISET, KAKSILUOTTISET 3 Luotteja kolme, pullakot ja pähkylät kolmesärmäisiä tai liereitä, tupet ja kukinnot usein voimakasvärisiä VALEYHTÄLÄISTÄHKÄISET, KOLMELUOTTISET 4 ( 2) Luotteja kaksi, pullakot ja pähkylät litteähköjä ERILAISTÄHKÄISET, KAKSILUOTTISET > Carex paleacea 4 Luotteja kolme, pullakot ja pähkylät kolmesärmäisiä tai liereitä ERILAISTÄHKÄISET, KOLMELUOTTISET
Juurakko on suikertava ja vankka. Varsi on pysty, täyteinen, terävästi kolmesärmäinen ja sileä.
Kukinto on monitähkäinen. Emi- ja hedekukat ovat eri tähkissä (erilaistähkäinen). Hedetähkiä on yksi–kolme, emitähkiä kaksi–kuusi, hedetähkät ovat kukinnon latvassa, emitähkät tyvellä. Tähkät ovat 15–40 mm pitkiä, pitkäperäisiä ja nuokkuvia, ylimmät toisinaan pystyjä. Hedekukka on kolmeheteinen, emikukka kaksiluottinen, pullakon ympäröimä. Tähkäsuomut ovat suikeita, kolmisuonisia, vaaleanruskeita, kapealti kalvolaitaisia ja otakärkisiä, ota hyvin pitkä ja sahalaitainen.
Toivonen, H. 1998: Cyperaceae. – Retkeilykasvio. 4 p.
Pinkka inlärningsmiljö: IPS-178 Finlands hotade kärlväxtarter - Carex-Cypripedium
Pinkka oppimisympäristö: ENV-413 Vesieliöiden lajintunnistus - Heinä-, sara- ja vihviläkasvit
Creative Commons erkännande, icke-kommersiell 4.0