Koiraan sivulämssä leveän lastamainen, sen alareuna suora, yläreuna heikosti kovera; etummainen kulma melko terävä. Aedeagus suora, siinä 9–10 samankokoista, lyhyttä ja karkeaa kornuuttia. 8. jaokkeessa hyvin pitkät coremat. Naaraan ostium bursae nauhamainen. Ductus bursae hyvin kitinisoitunut, verkkokuvioinen, 4 × pitempi kuin corpus bursae. Corpus bursae pyöreä, siinä 2 kaarevaa, sirppimäistä signumia, epäsymmetrisessä asennossa.
Baugnée, J.-Y. & De Prins, W. 2010. Caloptilia fidella (Lepidoptera: Gracillariidae), a new leafminer to the Belgian fauna. Phegea 38(2): 71–73. Bengtsson, B. Å. & Johansson, R. 2011. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Bronsmalar – rullvingemalar / Lepidoptera: Roeslerstammiidae – Lyonetiidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. 544 s. von Heinemann, H. & Wocke, M. F. 1877. Die Schmetterlinge Deutschlands und der Schweiz systematisch bearbeitet. Zweite Abtheilung. Kleinschmetterlinge. Bd. 2. Heft 2. C. A. Schwetschke & Sohn, Braunschweig. S. i–iv, 389–825, 1–102. Patočka, J. & Zach, P. 1995. The pupae of the central European Caloptilia (Lepidoptera: Gracillariiidae). European Journal of Entomology 92: 483–496. Reutti, C. 1853. Uebersicht der Lepidopteren-Fauna des Grossherzugthum's Baden. Beiträge zur Rheinischen Naturgeschichte 3: I–VIII, 1–216. Freiburg im Breisgau. Schütze, K. T. 1931. Die Biologie der Kleinschmetterlinge unter besonderer Berücksichtigung ihrer Nährpflanzen und Erscheinungszeiten. Handbuch der Microlepidopteren – Raupenkalender – geordnet nach der illustrierten deutschen Flora von H. Wagner. Verlag des Internationalen Entomologischen Vereins e. V., Frankfurt am Main. 235 s. Shin, Y.-M., Lee, B.-W. & Byun, B.-K. 2015. Taxonomic review of the genus Caloptilia Hübner (Lepidoptera: Gracillariidae) in Korea. Journal of Asia-Pacific Entomology 18: 83–92. Spuler, A. 1910. Die Schmetterlinge Europas. II. Band. E. Schweizerbartsche Verlagsbuchhandlung, Stuttgart. 523 s.
humalatikkukoi
Lentää yöllä; tulee valolle. Toukka elää humalalla (Humulus lupulus). Kovertaa nuorena hyvin pienen, kolmiomaisen, täyssyvän läiskän suonien hankaan. Osa ulosteesta poistetaan, loput hajallaan koverteessa. Isona alaspäin käärityn lehden reunan tai liuskan sisällä. Koteloituu valkeaan, silkkiseen koppaan taitetun lehdenreunan alle.
Siipiväli 10–12 mm. Pää tumman purppuranruskea, otsa valkea. Huulirihmat valkeat, kärkijaokkeen tyvipuolisko tummanruskea. Tuntosarvet ruskeat, hienosti valkorenkaiset, etusiiven pituiset. Keskiruumis tumman purppuranruskea. Etu- ja keskireidet ja -sääret tumman purppuranruskeat; takareidet punertavanruskeat, sääret vaalean punertavanharmaat; kaikki nilkat valkeahkot, heikosti tummanharmaatäpläiset. Takaruumis harmaa. Etusiipien pohjaväri tumman purppuranruskea, ulkopuoliskossa vaaleamman ruskea, kehnäinen. Etureunan keskellä kolmikulmainen tai puolisuunnikasmainen, valkeankellertävä, ± harmaansekainen kostaalilaikku, joka ulottuu lähelle siiven kärkeä; se on tyvipuolelta terävä- ja ulkopuolelta diffuusirajainen. Takareuna valkeanharmaakehnäinen. Ripset siiven kärjen ympärillä ruskeat, niissä yksi tai kaksi selvää, vaaleaa jakoviirua. Takasiivet harmaat. Toukka kellertävänvalkea; pää kellertävä. Kotelo 4,8 mm, ruskea, selkä tummempi. Otsa jokseenkin suippo. Otsan harjas hyvin kehittynyt. Otsan uloke sivulta katsottuna suippo, selkäpuolelta katsottuna selvä. Pronotumissa pari poikittaista syvennystä, joita rajoittavat harjanteet pitkin etu- ja takareunaa. Jaokkeen A8 tyvellä pieni ryhmä piikkejä. Jaoke A10 kärjestä kupera, leveän pyöristynyt, siinä 5 paria pieniä piikkejä.
Puistoissa, puutarhoissa, merenranta-, järvenranta- ja puronvarsilehdoissa.
Harri Jalava
Lentää heinäkuussa ja II sukupolvena syys–toukokuussa; aikuinen talvehtii. Toukka kesä- ja elokuussa.
Gracillariidae.net Lepiforum Moth Dissection UK Plant Parasites of Europe Svenska fjärilar